CLARKSONOVA FARMA
11. KAPITOLA
BRATŘÍČKOVÁNÍ
Nemohl jsem se dočkat, až stavitel Alan
začne ze stodoly dělat restauraci.
Ale než mohl začít, musel jsem získat povolení od místního úřadu.
Mám tady schůzku se ženou,
která vede plánovací odbor v Radě Západního Oxfordshiru.
Zeptám se a jestli nebude chtít, abychom ji natáčeli,
musí vypnout kamery a mikrofony
a jít dovnitř, protože tahle schůzka je důležitá.
Když to pokazím a ona mi nedá povolení,
můj plán na tento rok je v troskách.
Už je tady.
Těší mě.
Děkuji, že jste přijeli.
Schůzka, která zahrnovala dospěláky z dalších odborů,
trvala déle než hodinu.
A když skončila, s Charliem jsme museli zjistit, kde si stojíme.
Podnikatel, co má na starost hospodářský rozvoj,
se kterým jsme se teď seznámili, je rozhodně pro.
Přivádějí sem spoustu lidí,
ale Joan z plánování...
Velmi jasně řekla, že si uvědomuje citlivost tohoto místa.
Dělá jí starosti, že to je oblast výjimečné přírodní krásy.
Nelíbí se jí to parkoviště a ten binec, což jí nemám za zlé, protože je to hrůza.
Nelíbí se jí ty záchody.
-To všechno chápu. -Jo.
Pochopil jsem, že její hlavní starost jsou místní.
S místními se musíme pobavit.
Musíš na ně pozitivně zapůsobit.
Tohle je vesnice, asi míli od jehněčí stodoly,
kde svedu svou bitvu.
Chadlington.
Právě místní lidé byli po odvysílání první řady
nejvíce otrávení popularitou obchodu.
Abych se je pokusil rozveselit,
rozhodl jsem se zahájit Operaci srdce a mysl,
která začne tady, na mé louce s divokým kvítím.
Dobré ráno.
Co tady máme?
Poslední dva roky
jsem věnoval polovinu semen mého lučního kvítí
zahradnickému sdružení.
Teď jsem chtěl nějaké dát vesnici.
Tohle je moje oblíbená část farmy, ta luka tady dole.
Za kolik by se prodala ta semena?
-Asi 90 až 100 liber za kilo. -Sto za kilo.
To je zdaleka nejvýdělečnější plodina na farmě.
Pravděpodobně.
Můžeme to zasadit v Chadlingtonu?
Jo. Najdeme jim místo.
-Pardon, letí... -Ano, letadlo.
Sem dám protiletadlové zbraně.
Moc je tu nevídám. Ale vědí, že natáčíte.
Ne, jsou tu pořád.
Když sestřelím jedno, budou si myslet, že to byla nehoda.
Ale když shodím dvě nebo tři,
v letecké komunitě se to rozkřikne.
Jo.
Budou trávit víc času se svými ženami.
To je pravda.
Zamáváme sousedům. Operace srdce a mysl a tak.
A jsme tady.
PAMĚTNÍ SÁL SPORTOVNÍ A SPOLEČENSKÝ KLUB
Tady to máme. To je moje semeno.
Má cenu 250 liber.
-Zdravím. Je tady Sue? -Která?
Jak se máte?
-Coxová. -Coxová, ta tady není.
Přijel jsem jí dát své semeno.
-Není tady. -Dobře.
Nakonec jsem našel někoho, kdo by si vzal má semena.
Zdravím.
Vy jste zahradnice?
Ne, jsem předsedkyně správní rady.
Aha. No tady to máte.
-Vstavač kukačka. -Hezké.
Černá orchidej.
-Moc děkujeme, Jeremy. -Dobře. Děkuji.
Popravdě byla ta semena jen zahřívací kolo.
Jestli si mám naklonit vesnici, potřebuji mnohem větší gesto.
A jedno mě napadlo.
Raz, dva, tři.
Perfektní.
Diddly Squat sponzoruje Chadlingtonský fotbalový klub.
Je to pěkný dres.
-Opravdu pěkný. -Jo.
Ozvala se píšťalka prvního výkopu
a můj zahajovací zápas jako klubového sponzora začal.
Chadlington FC proti Chadlington Reserves.
-Do toho, Chadlingtone. -Do toho, Chade.
Je zvláštní, že jsem s nimi hrál ve škole.
Byli tým nad námi.
-Máš fotku, kde hraješ? -Mám. Měl jsem dlouhé vlasy.
-Jiný účes? -Jo.
Jsi baculatý.
-Jak to myslíš? -Oplácaný.
Do toho, Chadlingtone.
Naštěstí se na nový dres přišlo podívat dost lidí.
Do toho, Chade.
Včetně Geralda a jeho bratra.
To je náš míč.
Stejně jako znáš všechna jména hráčů Chelsea,
znáš jména všech z týmu, který sponzoruješ?
-Ovšem. -To určitě.
Ale jo. Není to těžké.
Přihrávka. Cooper, Cooper a Cooper.
-Jmenuj jednoho. -Cooper, Cooper, Cooper.
Cooper...
-Jo. -A tam je Cooper.
-Život ve vesnici je tak jednodušší. -Nadvláda Cooperových.
Skvělý zákrok.
Kaleb byl však se svým komentářem krutý.
To je hovadina.
To si děláš prdel.
Vstávej.
Joshi, vstávej.
Když jsi manažer stadionu Emirates,
myslíš, že to je takovéhle, když se jdeš podívat na Arsenal?
Protože jsem sponzor tohohle týmu a vím, jak se cítí.
-Je to trochu jiné. -Je to stejné.
Ne, jen trochu.
V poločase se hráči pustili do energiťáků...
a Gerald nás vzal na prohlídku klubovny.
Kde jsme zjistili, že je tak trochu místní legenda.
To nejsi ty, protože je to barevné.
-Hele, tady je K. Cooper. -No ovšem.
Tady jsem v 80. letech.
Gerald Cooper.
Kde jsi?
-To jsi ty s tím samým knírem? -Jo.
Bože, to jsi ty.
Vypadáš, jako bys tancoval disko,
a pak šel hrát fotbal.
Vypadal jak ze Sladu.
V druhé polovině se akce rozjela.
Ježíši.
-Jo! -Ano.
Paráda.
Brzy jsem si uvědomil, že můj další nákup
jako sponzora bude muset být výsledková tabule.
-Kolik to je? -3:1.
-3:1 a ty myslíš 4:1? -Myslím 3:1.
-Dva? -Ne.
Je to 5:1.
Zazněla poslední píšťalka za skvělým zápasem
pro Chadlingtonský fotbalový klub.
-6:1. -Ale Chadlington hrál sám se sebou.
A já jen doufal, že se mi investice vyplatí.
Myslíš, že mi to získá srdce a mysl ve vesnici?
Jo.
PO ZÁPASE SE PROSÍM ZUJTE
Zatímco jsem se vtíral místním,
Charlie byl ve své kanceláři plné umění
a dřel na žádosti o stavební povolení restaurace.
Jeremy si musí získat farní radu, protože budou mít velký vliv
na schválení žádosti.
Ale vlastně je to Rada okresu Oxfordshire,
která rozhodne, jestli se restaurace postaví.
Během plánovací fáze musíš potěšit hodně lidí.
Máme policii a dálnice.
Dálniční jdou po obchodě.
Policie se zastaví každý druhý den, aby zkontrolovala provoz.
Takže musíme získat přístup k příjezdové cestě.
Máme archeologický průzkum
ekologický, který musíme splnit.
Okresní rada Oxfordshire
bude chtít vědět, že to má ekonomický přínos.
Musíme přesvědčit přírodní dědictví,
že nenarušíme ráz krajiny.
Musíme jim oznámit, kam dáme jaký keř a živý plot,
aby do údolí neproniklo světelné znečištění.
Je to spousta práce a byrokracie a musíme to udělat správně.
Nemůžeme to jen plácnout doprostřed venkova.
Farmu mezitím navštívil veterinář Dilwyn.
Ale tentokrát ne proto, že musel strkat ruku zvířatům do zadku.
Neperte se. Hodný pes.
-Nemůžeš mít farmu bez psů. -Podívejme.
-Jsou krásní. -Že jo?
-Jo. -Jsou to sestry.
-Tak jo. -Jsou to zrzaví labradoři.
-Těch moc není. -Ne.
Ne.
Ahoj, štěňata.
-Potřebují odčervit. -Jo.
-Mikročip. -Ano.
-A... -Očkování.
-Jo.
Jsou tak roztomilé.
Překulím tě a podrbu ti bříško.
Myslím, že s farmařením
je konec.
Hodný pejsek.
I když jsem chtěl těmto dvěma házet celý den míček,
musel jsem se starat o farmu.
A s přicházejícím podzimem
to znamenalo zasít úrodu na příští rok.
Po odvysílání první řady Clarksonovy farmy
jsem byl zesměšňován mnoha farmáři,
kteří tvrdili, že můj třímetrový kultivátor je moc malý pro můj traktor.
Tentokrát si ze mě utahovat nebudou, protože mám nový.
Tohle je on.
Velký a komplexní, šest metrů dlouhý kus
vědy a techniky.
Ještě že mám tak velký traktor.
Jasně.
První úkol. Zvedám. Nahoru.
Sakra!
Dolů.
Když to nebudu zvedat tak vysoko... To je ono. Jo.
Dobře. Zkusíme to zvednout.
Ježíši Kriste.
Co to...
Ne, to není dobré. Co to sakra je?
Kriste.
Jako na zavolanou se objevil venkovský Yoda.
Nepohne se to.
Na zadku máš čtyřtunovej stroj.
Jak to dělají ostatní?
Potřebuješ závaží dopředu.
Když Kaleb připevnil závaží...
Aha. To ten problém vyřeší?
Mělo by to být v pohodě.
...vyrazil jsem na pole.
Vepředu mám 1,5 tuny,
čtyři tuny vzadu a devět tun uprostřed.
Dnes ráno to je těžká souprava.
A jsme na poli.
Není to kultivátor, jaký jsme používali dřív.
Rozhodně to není pluh, který je špatný pro životní prostředí.
Jak projíždím, rozmělňuje všechny tyhle věci,
co jsme nesklidili minulý rok,
a zapracuje je do půdy, aby mohly zase růst.
Když to začne růst, přijedeme, všechno zabijeme,
a pak máme volnou plochu
pro růst plodin na příští rok.
Nechápu, jak to funguje, ale vím, jak to udělat.
Spustím to.
A je to.
Farmařím.
Zrovna mi došlo, že jsem svou farmářskou dráhu začal na tomhle poli.
A teď je to první pole, které kultivuji na rok 2022.
A všechno to šlo dobře.
Dokud po několika přejetích nezačal traktor zase zlobit.
Nemůžu to...
Jak mám zatočit, když kola nejsou na zemi?
Co to sakra je?
Problém byl, že jak moje Lambo chlastalo palivo,
nádrž byla lehčí,
což znamenalo, že vepředu nebyla dost velká váha.
Je to prostě beznadějné.
Rozhodl jsem se vrátit na dvůr
a natankovat, než se to zhorší.
No tak.
Mám moc otáček.
Zkusme pohon na všechny čtyři. To může pomoct.
Zkusím to.
To ne. Sakra.
To není lepší.
Jak se odsud sakra dostanu?
Jejda.
No tak.
Ježíši Kriste!
Zjevně jsem potřeboval přidat trochu váhy
a naštěstí se nějaká objevila.
Ne.
Tak jo. Můžeme?
Ruční brzda. Otoč ruční brzdou.
Funguje to.
Do hajzlu.
Druhý den jsem měl zase kultivovat půdu,
ale objevil se naléhavější problém.
Navzdory mé snaze naklonit si místní,
jsem dostával stálý přísun stížností.
Vypadáš vystresovaný.
„S oficiálním odhadem 400 návštěvníků
„a tří hodinovou frontou u obchodu Diddly Squat,
„se původně uváděná malá operace
„změnila v takovou, která nestíhá.
„To vytváří nevýslovný provoz
„a znečištění ovzduší, které poškozuje místní kvalitu...“
To bych psal celý den.
Pak poslali fotku autobusu. Nelíbil se jim ten autobus.
Podle nich je tu moc aut.
Pak přijedou lidi do obchodu v autobuse.
-A nelíbí se jim ani to. -Ano.
Rád bych se setkal s lidma,
který nemají na práci nic jinýho, než psát tyhle dopisy.
Já mám spoustu práce. Ty taky.
Nemám čas sedět u počítače a psát dopis.
Podívej.
„Mám po krk všeho kolem Jeremyho Clarksona.“
Projdi si to.
Jeden chlap ve vsi začal sbírku „Zastavte Diddly Squat“.
Oni prostě...
Protože se rozkřiklo, že chci podat žádost
na povolení k otevření restaurace,
rozhodl jsem se získat náskok a svolat vesnickou schůzi.
A je to.
Napsal jsem plakát, kde se píše:
„Jelikož se ve vsi rozebírá Diddly Squat,
„Jeremy Clarkson bude v pamětním sále,
„aby vysvětlil své plány a zodpověděl otázky.
„Jsou zváni všichni z okolí.
„Bude připraveno víno a sýr.“
Nedávno byla na oficiální stránce rady stížnost,
že: „Ten takzvaný farmář na Diddly Squat...“
To je fér.
„na těchto farmách ve skutečnosti nic nepěstuje.“
Pěstuju.
Pak někdo říkal, že ta stodola vůbec nebyla pro jehňata.
Na to mám doslova důkazní materiál.
Takovéhle stížnosti to jsou. Otázka...
Proto jsem si říkal, že zodpovím otázky, aby si lidi mohli říct:
„Co děláte? Jaké máte plány?“
Máš z toho obavy?
Mám.
Protože ta dáma z farní rady
říká, že ti, kteří jsou naštvaní jsou opravdu naštvaní.
Myslím opravdu naštvaní.
Je to nervy drásající, protože jsem viděl Strašáky.
A Místního hrdinu.
Víš, jak to může dopadnout, když se zblázní celá ves.
Objeví se na příjezdovce s vidlemi, ale snad je uklidním.
Druhý den se rozkřikla zpráva o schůzi, ale ne v dobrém.
Tak jo. Na Chadlingtonské vývěsce se píše, že jsem ďábel.
Že pořad o farmaření je ďáblovo dílo.
Farma je dům ďábla.
Tak uvidíme, jestli tam můžu jít a...
CHADLINGTON PROSÍM ZPOMALTE
Zvolili jsme styl svatby ze 70. let, což se mi líbí.
Když začali vesničané přicházet, kamery musely ven,
protože místní trvali na tom, že se tam nesmí natáčet.
Pak jsem s odposlouchávajícím Charliem a Kalebem
a mým mikrofonem zapnutým
čekal, až se všichni usadí a pustil se do práce.
Když se pořad začal vysílat, ten zájem nás překvapil.
Doprava, bahno, chaos, rychlá jízda.
Hotová noční můra. Souhlasím.
Jak to můžeme zúhlednit?
Přivést sem lidi, aby mohli utrácet,
ale neničit nikomu život ani vesnici?
Doufal jsem, že moje úvodní slova zklidní zčeřenou vodu.
Ale to se nestalo.
Neprojevil jste žádný soucit ani empatii s lidmi z vesnice.
Nazval jste nás blbci.
Řekl jste: „Každá obec má svého blbce a já jich mám šest.“
Nechci být nazýván blbcem.
To byste neměl dělat. Měl byste se omluvit.
-Za to se omlouvám. -Dobře.
Nezníte jako blbec a vaše připomínky jsou pádné.
Ale několik bodů Okresní rady Západního Oxfordshiru ale pitomých bylo.
„Stodola nikdy nebyla pro rození jehňat. Farma nic neprodukuje.“
To jsou hloupé řeči, protože na farmě pěstujeme.
To je od něj fér.
Ale faktem je, že nejste farmář.
Jste mediální osobnost, a my nejsme reality show.
Cože?
Ano. Moderuji Chcete být milionářem?
a The Grand Tour.
Ale farma je moje vášeň.
Nepotřebujete příjem z toho obchodu.
Ale farma ano.
Vy osobně ho nepotřebujete.
Rozhodně si nevede dobře.
Nemůžete chtít, abychom obchod zavřeli. To nemůžeme.
Potřebujeme příjmy pro farmu.
-Ale odpovídá jim. -To ano.
Poté, co se naštvaní vesničané vynadávali, přišla důležitá otázka.
Takže chcete ze stodoly pro jehňata
udělat restauraci nebo kavárnu.
Ano, už máme pár krav, nějaké jalovice a ty budou produkovat hovězí.
Máme vlastní vejce a kuřata.
Pořizujeme všechno, co budeme potřebovat.
Všichni bychom rádi slyšeli vaše okamžité plány
na úklid, řízení dopravy a toho všeho.
Musíme si promluvit s dálnicemi o odstranění těch kuželů.
Půjdem na to hned zítra ráno.
Momentálně je to ohyzdné.
Musíme nainstalovat myčku, kde si lidi můžou omýt kola,
až pojedou zpátky na silnici, aby nebylo všude bahno.
Hezké dřevěné cedule s nápisem: „Neparkujte na kraji silnice.“
Můžeme udělat jisté věci, aby to byl hezký přídavek,
vypadal hezky, když pojedete kolem.
Chtěl bych z toho udělat dobrý farmářský obchod
s hezkou restaurací.
Dostaneme tedy všichni VIP vstupenky?
Ano, dáme vám slevu na VIP vstup.
-Co vy na to? -Super.
A s touto veselou zprávou se s vámi rozloučím.
Tak já jedu.
Opatrujte se.
Bylo to mnohem lepší, než jsem čekal.
Na začátku se do něj pustili.
Jistí lidé tam šli s nekalými úmysly.
Tak je to vždycky, že? Co můžu říct?
Ale všichni mají právo na vlastní názor.
Musíte lidem naslouchat, být upřímný, ukázat, že se staráte a on tak vypadá.
Byl to dobrý začátek.
Byli jsme rádi za možnost s ním mluvit.
To je nejdůležitější.
Zapojit se spíš než se hádat.
Dalšího rána, jak jsem slíbil,
jsem se vydal zajistit úklid okolí obchodu.
PROSÍM ZPOMALTE
Což znamenalo schůzku s Lisou.
Musíme začít hned.
Zbavit se těch kuželů.
Odvézt ten plot.
Všechen ten plast a bedny.
Ty kontejnery schovat, jak mají být.
Odpadky, které vidím všude, musí zmizet.
Podívej se na ten hrozný balík slámy.
Víš, kolik stojí? Nebudu kupovat další.
Podívej na ty kužely.
-Pojď do... -Jsou od policie.
Dali je sem. Přinesli jsme je sem.
No, já ne. Někdo je sem přinesl
a používá je, protože se to hodí.
To nemůžeme.
Hele. Čí nápad jsou ty modré značky?
Dočasně. Na den, dva.
Jsou tam tři měsíce.
Teď mám nové značky na okraj cesty.
Já vím.
Víš co? Můžu to udělat a pak nemám v obchodě žádné zásoby.
To je hezké,
navrhovat si štítky na věci v obchodě.
Ale když obchod vypadá takhle...
-Je to hrozné. -Já vím. Co s tím uděláš?
Já nemám čas.
Netušíš... Musím jít...
Musím se jít podívat na jednoho
z volečků nebo býků nebo tak,
jestli má zapomenuté varle.
Přijede Charlie, aby mi řekl o nových vládních nařízeních.
Mám toho moc.
Když to budu dělat celý den, nebudeme mít nic do obchodu.
Promiň, řekl jsem ti: „Ty se postaráš o obchod.
„A já o farmu.“
-Tohle je obchod. -Vařím ti také snídani,
oběd i večeři.
Kdy? Jakou snídani? Jaký oběd? Jakou večeři?
Udělal jsem si vlastní. Klobásy a bramborovou kaši.
-To určitě. -Ale jo.
Spálil jsem je, protože se psi vydělali na koberec
a já to musel jít uklidit, když jsem vařil.
Tvoji psi, tvoje hovno.
-Moji psi. -Naši psi.
Chtěl jsi psy, tak po nich budeš uklízet.
-No... -„Jsem na psí hovna alergický.“
Hádej co? Já taky.
Upřímně.
To je vůl.
Je to hnus.
V létě to bylo v pohodě.
Pak přišel déšť a ten posere všechno.
PROSÍM RESPEKTUJTE NAŠE SOUSEDY A ODJÍŽDĚJTE TIŠE - DĚKUJEME
Zatímco Lisa uklízela,
já jsem se řítil nekonečným seznamem prací, které na vás farmaření hodí.
Počkej.
-Když jsi tam... -Vylezu.
Už jsem tu uvízl.
-Proč jsi to prostě nevytáhl? -Tohle je jednodušší.
Nebyl to velký býk, že?
Tady máme jen šourek, nic víc.
Sakra.
Dostal se ven. Díky Bohu.
-Mám to udělat? -Ne.
Sleduj.
Proboha živýho.
Když jsem měl volnou chvilku...
Období vysoké...
Charlie ji vždycky přišel zaplnit.
Jsou tam klíčové částky. Specifika. Všechno závisí na výnosu.
To jsou další marže na farmě.
-Jak to myslíš? -Tvůj výnos je 0,75 procenta.
Protože tvoje náklady se skoro nezměnily. Kde je...
V podstatě ta modrá čára je 2021.
-Takže to ukazuje... -Ano.
Tohle je sklizeň, ta tmavá čára.
Základ rotace je pšenice a řepka.
Náklady jsou přibližně stejné,
ale extra produkce šla do spodního řádku.
Musíme se podívat na detail.
-Je to nejhorší... -Ukážu ti to.
Bože. Kašlu na to.
-Takový účinek mám na všechny klienty. -Ne.
Jen jsem utahaný.
Farmaření mě zmáhá.
Kromě pracovního stresu,
byl náš Diddly Squat svět pod drobnohledem veřejnosti.
S mými aktivitami, předmětem národní debaty.
Carla, v nedalekém Severním Cotswolds,
říká, že to není poprvé,
co Clarkson musel uklidnit místní, poté, co vyhodil do vzduchu svůj dům.
Lidé ucpávají kdysi poklidnou vesnici,
která není stavěná na takový provoz. Lidé čekají hodiny, aby mohli dovnitř.
Nerespektují oblast.
To je argument proti.
Teď si poslechneme Julie Gibbovou, která je ve Scarborough.
Dobré odpoledne, Jeremy.
Byli jsme na dovolené v Cotswolds.
Jeli jsme kolem a viděli všechny ty krávy...
Se vším, co se dělo,
jsem se chtěl schovat v polích.
Tak jsem to udělal.
Tuhle část dne zbožňuji, když vyrážím ve svém traktoru.
Je takový klid.
Víte, jak na konci Forresta Gumpa jede Forrest na sekačce
v Greenbow v Alabamě.
Tak se cítím tady.
V životě jsem zažil tolik dobrodružství.
A přesto
jsem skončil u tohohle.
Zbožňuji to. Mám to rád.
Kaleb to tu musí pokropit postřikem proti plevelu.
Vážně.
Protože myslím, že letos sem budeme sít jarní ječmen,
který je důležitý.
Protože ho použijeme na naše velké...
Do prdele.
Trefil jsem telegrafní sloup.
Sakra!
Tak jo.
Zatraceně.
Zlomil jsem ho.
Tohle celé... Celé se to ohlo.
Vidíte, že směřují... Mělo by to jít...
A zlomil jsem tenhle.
Sakra.
Proč sem dali sloup?
Tahle situace se mohla zhoršit jen jednou věcí.
Sakra.
-Tys to rozbil? -Ne.
Teď jsi to fakt podělal.
-Zatraceně. -To jsem rozbil taky.
Ty jsi pitomec.
Pokaždý.
Já vím.
Když to narovnáme, upadne to, co?
Jo. Musíš to celé narovnat.
Odříznout to a znovu navařit.
Jak dobře umíš svářet?
Vyřešíš to ty.
-Co? Já svářet neumím. -Vyřešíš to ty.
Spravíš si to.
Ježíši.
Ráno jsem udělal tohle všechno.
Půlku pole jsem už udělal.
-Ne. -No jo.
Tohle pole ne.
Jo. Půlku jsem udělal.
-Proč jsi mi to neřekl? -Je to zřejmý.
Půlka pole je hotová.
Já to neviděl.
-Nepoznal jsi ten rozdíl? -Ne.
Pak jsme probrali škodu na sloupu.
Měl bys jim zavolat.
-Zrovna sem dali nové. -Já vím.
Co když to budeme ignorovat?
Víc škody je na...
Možná jim zavolám, že mi dluží nový disk.
Dáte mi do pole sloup,
a já jsem takový pitomec, že ho nemůžu objet.
Byla mlha. Neviděl jsem ho.
Sakra.
Myslel jsem si, že teď je moje ponížení úplné,
ale nejspíš ne.
Ahoj. V čem je problém?
Pochlub se, Jeremy.
Měl jsem nehodu.
Ty vole.
Utrhl jsi to.
Jo.
Odepsal jsi to.
Problém je, že to není naše.
To je jen na...
Je to na ukázku.
Takže...
Dobře.
-Kolik to stojí? -Dvacet tisíc liber.
Proboha živýho.
Se starým kultivátorem zpátky ve službě,
jsme práci nakonec dodělali.
Pak jsme vytáhli sečku.
Jdeme na to.
A pustili se do setí semen.
V doprovodu tradiční radiové komunikace.
Změnilo se to. Je to jen traktor.
Bliká na mě nula kilometrů v hodině.
Vyhodil sis větrák, co?
Jak bych mohl? Na nic jsem nesahal.
Kde je tlačítko ventilátoru?
Počasí vydrželo a o pár rušných dní později
byly všechny plodiny v zemi.
Dobrá práce.
Protože jsme poškodili jen jeden telegrafní sloup.
-Já nic nepoškodil. -Ne, byl jsem to já.
Pak přišel čas na nedělní oběd s Charliem,
který konečně dokončil žádost na restauraci.
Přemýšlej o tom.
Všechno na tom talíři vyrostlo na Diddly Squat.
Jehněčí, mrkev, brambory,
červená řepa, mouka do omáčky i ta pramenitá voda.
O tom ta restaurace je.
A proto je to tak vzrušující, protože se to dá opravdu udělat.
-To je obchodní plán? -Přesně tak.
Je na obou stranách papíru, což je ekologické.
-A je recyklovaný. -No ovšem.
Od farmářů jim jich musí chodit spousty.
Je tu spousta požadavků na diverzifikaci,
ale to je potřeba.
Přijdeš o 82 000 liber dotací.
Musíme se tu mezeru pokusit zaplnit.
Proto to děláme.
-A pošleš to dneska. -Jo.
Když to povolení nedostaneme,
jsem v pořádné kaši.
-Já vím. -Protože budu mít spoustu věcí,
a nebudu je mít kam prodat, abych na tom neprodělal.
-Správně. -Všechno je připraveno.
Jen potřebuji, aby se to zalíbilo Okresní radě Západního Oxfordshiru.
Zatímco o osudu farmy diskutovali tady
v místní továrně na byrokracii...
OKRESNÍ RADA ZÁPADNÍHO OXFORDSHIRU
Pojďte.
...musel jsem svou pozornost obrátit zpátky ke kravám,
které každou noc čelily smrtelné hrozbě.
V PŘÍŠTÍM DÍLE
Ty krávo.
-Nemůžeme je zastřelit? -Ne.
-Nebo je zplynovat? -Ne.
-Nebo jim zadělat díry? -Ne.
Jestli se tu objeví tuberkulóza, vaše farma se musí zavřít.
Doprdele.
VÝSLEDEK POZITIVNÍ
Překlad titulků: Ludmila Vodičková
Kreativní dohled: Kristýna